1500 kilometriä ja kymmenen päivää Skotlanti-lumoa
Kyllä minä aavistin, että Skotlanti saattaisi minut hurmata, mutta en minä mitään tällaista osannut odottaa. Villiä, karua ja toisaalta niin uskomatonta auringon valossa välkkyvää vihreää. Niin monenlaista kauneutta. Tuulta ja sumua ja hiljaisuutta. Satoja suloisia lampaita, ujoja ja uteliaita. Veikeitä lunneja ja hylkeitä. Tyrskyisää vettä ja yllättäen peilityyntä.
Kontrasteja joita en unohda koskaan.
Road tripin ensimmäinen päivä: Edinburgh – Glen Coe (179 km)
Olemme tulleet Skotlantiin hakemaan luontokokemuksia. Viskitislaamot ja kauniit kaupungit jätämme toiseen kertaan. Suuntaammekin Edinburghin lentokentältä suoraan kohti pohjoista ja Ylämaita.
Ensin pitää totutella vääränpuoleiseen liikenteeseen. Minun tehtävänäni on onneksi vain lukea karttaa ja tarkkailla, että mies muistaa risteyksessä valita oikean kaistan – eli vasemman. Risteykset ja liikenneympyrät ovat kuulemma hankalimpia, mutta onneksi tieopasteet ovat selkeät.
Valitsemme mahdollisimman usein pikkuteitä. Osan kyllä vanhingossa, kun kartanlukija tippuu maisemia ihaillessaan kartalta. Mutta usein juuri eksymällä löytyvät ne kaikkein kauneimmat tiet.
(On meillä toki navigaattorikin, mutta aina emme suostu uskomaan, mitä se meille sanoo.)
Kun vasemmanpuoleiseen liikenteeseen alkaa tottua, pitää seuraavaksi totutella yksikaistaisiin. Pienimmillä teillä on onneksi vain harvoin ruuhkaa. Vauhti on silti syytä pitää kapeilla ja mutkaisilla teillä maltillisena, sillä mutkan takana voi olla päiväuniaan viettäviä lampaita. Ja mitä pohjoisemmaksi me ajamme, sitä enemmän lampaita tulee vastaan.
Ensimmäiset kaksi yötä vietämme Ballachulishin pikkukylän liepeillä, suloisessa Loch Levenin hotellissa, jota pyörittää yllätykseksemme suomalais-skotlantilainen nuoripari.
Ennen majoittumista olemme jo ehtineet ihastua Glen Coen laakson ylväisiin maisemiin.
Ja seuraavana päivänä ihastumme lisää.
Ajamme maisemahurmoksessa läpi lumoavan Glen Coen laakson. A82-tieltä kurvaamme Glen Etiveen vievälle yksikaistaiselle maisematielle, joka on tuttu myös James Bondin Skyfall -elokuvasta.
Välillä lähdemme jaloittelemaan. Maastokengät jalassa suuntaamme vuorille, ja neljän tunnin perästä palaamme uupuneina takaisin autolle – sielu ravittuna kaikesta kauneudesta.
Teemme myös pienempiä ja helpompia patikoita. Kierrämme hiljaisen ja tyynen Loch Levenin, kohtaamme peuran ja näemme lomamme ensimmäisen linnan.
Road tripin kolmas päivä vie meidät Isle of Mullille (130 km)
Road tripin kolmantena päivänä ajamme Mullin saarelle. Päästäkseen Ballachulishista Mullin saarelle on kaksi vaihtoehtoa: Voi joko ajaa Obaniin ja ottaa sieltä lautan Craignureen. Tämä lauttamatka kestää noin tunnin ja lautalle on varattava paikka etukäteen. Toinen vaihtoehto on ylittää ensin Loch Linnhe Corran Ferryllä, joka lähtee sopivasti ihan Ballachulishin kulmilta (tämä lyhyt lauttamatka maksaa noin 8 puntaa) ja sitten vielä toinen lyhyt lauttamatka Lochalinesta Fishnishiin (12 puntaa). Näille lyhyille lauttamatkoille ei tarvita etukäteisvarausta.
Meidän valintamme ovat nämä kaksi lyhyttä lauttamatkaa.
Mullin saarelta olemme varanneet kahdeksi yöksi majoituksen saaren pääkaupungista, suloisesta Tobermorystä. Ajamme Tobermoryyn kiertolenkkiä, maisemareittiä, joka myötäilee Mullin saaren länsirannikkoa. Yksikaistaisella tiellä ajo etenee hitaasti, mutta ei meillä ole mihinkään kiire. Välillä pysähdytään piknikille, välillä ottamaan valokuvia tai nuuskimaan tuulta ja meren aaltoja.
Mullin luoteisosassa sijaitseva Calgaryn hiekkaranta on komea, mutta yhtäkkinen vesisade ajaa meidät takaisin autoon.
Tobermoryssä meitä odottaa ehkä saaren hienoin hotelli, Western Isles Hotel. Ainakin se on komealla paikalla. Kaupungin korkeimmalla kohdalla, kukkulan laella, mistä on upeat näköalat merelle. Maisemaikkunoiden äärellä syöty aamupalakin hipoo täydellisyyttä.
Mutta illalla sitten pihistellään. Toisena iltana syödään pubissa, jossa tunnelmaa tuo elävä tuli. Toisena iltana taas suunnataan retkipäivän päätteeksi skotlantilaiselle nakkikioskin vastikkeelle testaamaan kuuluja fish and chipsejä. Annos savustettua koljaa (smoked haddock) on viedä kielen mennessään, ja ennakkoluuloni rasvanmakuisista fish and chipseistä saa kyytiä.
![Tobermory](https://maailmanaarella.com/wp-content/uploads/2018/06/tobermory.jpg)
Skotlantilaisella “nakkikioskilla” tarjolla on mm. simpukoita, meriahventa, savustettua koljaa ja mustakalarenkaita.
Road tripin neljäntenä päivänä suunnataan merelle – Lungan ja Staffan saarille
Mullin saaren valitsimme matkaohjelmaan oikeastaan vain siksi, että halusin päästä kuvaamaan lunneja. Kun viimekesäinen lunnikuvausretkeni Islannissa meni kuvauksen osalta pieleen kamerani hajottua jo ensimmäisenä Islanti-päivänäni, halusin saada uuden mahdollisuuden.
Tällä kertaa kaikki onkin toisin. Keikkuva merimatka palkitaan ja vietämme Lungan ja Staffan saarilla yhden lomamme ikimuistoisimmista päivistä.
(Niin ikimuistoisen, että saaripäivä saa vielä oman juttunsa.)
Road tripin viides päivä: Tobermory – Skeabost (Isle of Skye) 185 km
Mullin saarelta jatkamme yhdistettyä road tripiä ja saarihyppelyä Skyen saarelle, josta olemme varanneet majoitukset neljäksi yöksi. Olen nähnyt etukäteen Isle of Skyeltä niin kauniita kuvia ja lukenut ylistyslauluja, että pelkään odotusteni nousseen liiankin korkeiksi. Entä jos Isle of Skye osoittautuisikin turistiansaksi, jossa luontopoluilla kuljetaan jonossa marssien?
Mullin saarelta Skyen saarelle mennään kahden lauttamatkan kautta. Ensin lautalla Tobermorystä Kilchoaniin (noin 14 puntaa) ja myöhemmin Mallaigista Skyen saarelle Armadaleen (15,5 puntaa).
Ja merimatkalla nautitaan – meren tuoksusta, tuulesta ja maisemista!
Isle of Skye – suloisia lampaita ja epätodellisen kauniita maisemia
Isle of Skye on kaikkea sitä mitä olen odottanut.
Ja enemmän.
Joka päivä ihastun lisää. Oikein hullaannun Skyen saaren kauneudesta. En edes malttaisi nukkua.
Aamulla herätyskello pirahtaa jo ennen aamuneljää – eikä minua väsytä lainkaan.
Illalla valvon auringonlaskuun ja ylikin. Ainakin jos taivas ei ole pilvien peittämä.
Ei täällä – kaiken tämän kauneuden keskellä – ole aikaa kuin pikaisille päiväunille.
Skyen saarella maisemaluksukseen pääsee käsiksi ihan jo auton kyydistä käsin. Maisema auton ikkunan takana saa minut hapuilemaan kameraani yhä uudestaan. Mutta parasta on kun saa hypätä maastokenkiin.
Usein jo aamuviideltä olemme maastokengät jalassa, luontopolulla, valmiina maailmaa valloittamaan. Eikä meidän tarvitse marssia jonossa vaan useimmiten saamme olla ihan kaksin. Vain kuuluisalla The Old Man of Storilla muutama meitäkin aamuvirkumpi tulee meitä jo vastaan.
Jos Isle of Skyestä haluaa nauttia hiljaisuudessa, on syytäkin olla aamuvirkku. Saaren kauneus kun ei ole enää mikään salaisuus. Varsinkin tunnetuimmat patikkapolut vetävät turisteja, ja kun keskipäivän aikaan saavumme Quirangin patikalta takaisin parkkipaikalle, on parkkipaikka jo tupaten täynnä autoja.
Mutta erityisesti aamuisin ja iltaisin Isle of Skye on rauhallinen luontoparatiisi.
Ja rantapäivääkin me saamme viettää ihan rauhassa – villapaidoissamma.
![Skotlanti](https://maailmanaarella.com/wp-content/uploads/2018/06/lehmat_240618.jpg)
Ilta-ajelulla vastaan tulee autojen sijaan usein lehmiä, lampaita tai peuroja. Varovainen on siis syytä olla!
Isle of Skyen majoitukset kannattaa varata hyvissä ajoin, erityisesti sesonkiaikaan. Me vietämme ensimmäisen yön tyyrissä Skeabost-hotellissa, sillä koko ajalle emme saa varattua The Snugin suloista modernia mökkiä. Skeabost on hieno ja ruoka on hyvää, mutta siihen hintaan saakin olla. Enemmän ihastumme Edinbanessa sijaitsevaan The Snugiin. Omistaja Lisa, jolta saamme roppakaupalla hyviä vinkkejä, asuu siinä vieressä, päätalossa.
Mökin sijainti on ideaali saaren kiertämiseen ja se on suloinen, siisti, hyvin varusteltu ja onpa siellä pieni takkakin kylmiä iltoja varten. Jääkaapissa meitä odottaa tuoreita munia ja maitoa, voita, itse tehtyä suklaata ja leipää. Mutta parasta on, että Lisalla on omia lampaita – hellyydenkipeitä, jotka nauttivat rapsutuksista.
Eikä maisemakaan ole hullumpi.
Road tripin yhdeksäs päivä: Edinbane – Edinburgh (437km)
Viimeisenä ajopäivänä matkaa tehdään lähes kaksitoista tuntia.
Illalla Edinburghin lentokenttähotellissa olemme rättipoikki – eikä enää tulisi mieleenkään lähteä Edinburghia kiertämään.
Mutta pitkän matkanteon ohessa olemme saaneet myös viettää aurinkoista piknikiä, nauttia tea roomin antimista ja nähdä taas lisää skotlantilaista kauneutta: vaihtuvia maisemia, pieniä suloisia kaupunkeja, linnoja ja vihdoin myös sen kilttimiehen soittamassa säkkipilliä!
Reitti kartalla
Varsinaiseen kierrokseen tuli mittaa noin 950 kilometriä. Lisäksi ajokilometrejä kertyi reilut neljäsataa, kun tutkimme tarkemmin Glen Coen aluetta sekä Mullin ja Skyen saaria. Kaiken kaikkiaan kilometrejä kertyi siis noin 1500.
Road tripin kymmenes päivä: kotiinpaluu
Kymmenentenä päivänä on aika palata kotiin. Hyvästellä lumoava Skotlanti.
Ja miten vaikealta kaiken tämän ihanuuden jälkeen tuntuukaan palata takaisin arkeen.
Olo on tahmea ja saamaton.
Mieli on vielä Skotlannissa ♥.
◊◊◊◊◊
PS. Jos päiväpatikointi Skotlannissa kiinnostaa, kannattaa lukea myös postaukseni Isle of Skyen kaineimmista päiväpatikoista.
Matka- ja tunnelmakuvia sekä pieniä matkatarinoitani pääset seuraamaan blogini lisäksi Facebookissani.
Käy kurkkaamassa myös Instagramiani, jonne tallentuvat ne kuvistani kauneimmat.
Blogiani pystyt nyt näppärästi seuraamaan Blogit.fi-sivuston kautta.
Maailman äärellä -matkablogini on myös Twitterissä.
Tervetuloa mukaan matkoilleni.
Copyright © 2018 Maailman äärellä – Heidi Lehtosaari. All rights reserved.
52 Comments
Menninkäinen
2.7.2018 at 16:20Ihania maisemia! Kuin suoraan brittisarjoista… tai jostain fantasialeffasta.
Hetken muuten mietin, että miten kaljaa savustetaan, kunnes lukihäröni korjaantui.
Maailman äärellä / Heidi
2.7.2018 at 16:35Haha ?, savustettu kalja voisikin olla mielenkiintoinen kokemus.
Skotlannin maisemat todella olivat satukirjamaisen kauniita. Ja Skotlanti kiilasikin monen ihanan ohi suosikkikohteideni listalla.
Suunnaton
2.7.2018 at 17:28Jo sun instakuviasi katsellessa kaipuu Skotlantiin on kasvanut aiempaa suuremmaksi ja tämä postaus lisäsi sitä entisestään. Instaan jo johonkin kuvaan kommentoinkin, että Skotlannin maisemat muistuttavat tosi paljon Walesia, ja nämä tämän postauksen kuvat lisäsivät fiilistä entisestään. Skotlannissa on ehkä korkeampia vuoria, mutta muuten nämä kaksi Britannian osaa muistuttavat toisiaan tosi paljon.
Mulla Wales on korkealla Euroopan top-listalla ja olisi mahtava päästä kuljeksimaan enemmänkin noiden saarien nummimaisemissa. En siis ihmettele yhtään, että Skotlanti nousi korkealle sun listallasi 🙂
Maailman äärellä / Heidi
2.7.2018 at 17:39Kiva kuulla, että olen saanut aikaan Skotlanti-kaipuuta. Skotlanti todella on kaiken kaipauksen arvoinen ❤️.
Ja minun pitää ruveta katselemaan sitten Walesin kuvia ja saas nähdä, miten sitten käy… Luontokuvien katselulla kun on usein ollut myös seurauksensa ?.
Outi
2.7.2018 at 19:48Apua miten kauniita kuvia. Minulla tuli heti Taru sormusten herrasta mieleen noista raunioista ja jylhistä maisemista <3
Ihanaa heinäkuun alkua sinulle!
Maailman äärellä / Heidi
3.7.2018 at 11:04Kiitos Outi. Nämä maisemat tekivät sielulle niin hyvää <3. Ihanaa heinäkuuta ja aurinkoisia päiviä myös sinulle Outi!
Susanna
2.7.2018 at 20:57Upeat kuvat ja ihana postaus! ? Pitkään olen hinkunut tuonne itsekin ja kun tämän näytin miehelle, niin taisi vihdoin innostua!!! Hän vaan haluaisi ajella moottoripyörällä ?
Maailman äärellä / Heidi
3.7.2018 at 11:08KIitos Susanna! Ja mahtavaa, jos jutun avulla sait innostettua miehesikin. Mootoripyörällä voisikin olla helpompikin ajella noita kapeita yksikaistaisia teitä. Ei kun nyt rupeet vaan suunnittelemaan Skotlannin reissua.
Emma Ranta
2.7.2018 at 21:03Olisiko sinulla jotain suuntaa antavaa budjettia Skotlannin reissulle? Olisi todella haaveissa vähän vastaavanlainen, mutta mietimme budjetin puolesta olisiko ollenkaan meille mahdollista…
Maailman äärellä / Heidi
3.7.2018 at 11:11Olen nyt täällä ystävän mökillä mutta kun palaan kotia voin yrittää tehdä laskelman miehen avulla. Sillä on ehkä paremmin numerot tallessa kuin minulla. Majoituksia on tietysti monen hintaisia. Meidän oli aika kalliita. Tämä viimeinen The Snug oli edullisin – ja siitä kyllä tykättiin kaikkein eniten. Lentojahan Edinburghiin saa suht edullisesti. Auton vuokraaminen taas on kalliimpaa kuin monessa muussa maassa.
Maailman äärellä / Heidi
21.7.2018 at 16:41Vihdoin ehdin Skotlannin lukujen äärelle. Ynnäsin lennot, majoitukset, autovuokran ja bensat niin yhdelle hengelle 10 päivän reissun hinnaksi tuli 1238€. Meitä oli siis kaksi jakamassa majoitus- ja autokuluja. Autovuokra oli koko ajalta 427€ vakuutuksineen ja lennot yhdeltä 169€. Bensoihin meni 120€. Majoituksista siis kertyi reilusti eniten. Paljon edullisemminkin olisi voinut majoittua (yhteensä meillä meni majoituksiin siis 1591€), mutta me haluttiin aina merinäköalat jne. Edullisin majoitus, ja oikeastaan se kaikkein ihanin, oli mökki The Snug, joka maksoi 100€/vuorokausi. Oltiin siinä 3 yötä. Olisi oltu useampikin yö, mutta se oli jo varattu.
Katja/jumalainenseikkailu
3.7.2018 at 14:12Ohhoh, mitä maisemia ja kuvia <3 Olen myös itse viettänyt yhden joulun Skotlannissa, kun ystäväni oli siellä vaihdossa ja minä Ateenassa, lensin hänen luokseen. Mutta ihan tälläisiin maisemiin emme sillä matkalla ehtineet. Upeita kuvia taas Heidi 🙂
Maailman äärellä / Heidi
3.7.2018 at 22:13Joulu Skotlannissa kuulostaa kyllä myös upealta. Varmasti ihana muisto <3. Ja kiitos, Skotlannissa oli helppo ottaa kauniita kuvia, kun joka puolella oli niin paljon kauneutta.
Maisemaonnellinen Johanna
3.7.2018 at 21:28Oih, tuota ihanaa Skotlantia! <3 Omasta reissustamme on jo pitkä aika, mutta sen muistan, kuinka lampaat meinasivat varastaa kaikki maisemat.
Roadtrippailu on kyllä mehevä matkustusmuoto. Mihinkään paikkaan ei tarvitse kyllästyä, kun aina voi vaihtaa maisemaa. Ehdin jo moneen kertaan kaivata tuolta Italian (palasimme viime yönä) 35 asteen paahteesta näihin Suomen (ja Skotlannin) villapaitakeleihin. Ei ole minua rakennettu noihin Italian lämpötiloihin. Patikoimaankin pääsin vain kahtenä päivänä, muu aika meni kuljettajan ehdoilla kukkulakaupunkeja kammatessa. Ja se jälkimmäinen vuoripatikka, se ei sitten ollutkaan mikään varsinainen suksee…
Tosi kauniita kuvia, etenkin tuo jo Instassa kuolaamani lunni! Lunneja haaveilin minäkin näkeväni siellä Nordkappin reissullamme viime kesänä, mutta sumussa ei meinannut nähdä edes omaa kättään, mistään linnuista puhumattakaan.
Ihanaa viikon ja loman jatkoa, täällä toisaalla työt alkoivat jo tänään <3
Maailman äärellä / Heidi
3.7.2018 at 22:22Lampaissa on tosiaan jotain kummaa vetovoimaa. Pakko oli yhä uudestaan niitä kuvata.
Minäkin jo Kreikassa vähän haikailin viileämpään Skotlantiin – ja hyvään aikaan siellä olimmekin, sillä viimeisenä päivänä mittari näytti jo 30 astetta, mikä olisi ollut liikaa patikointiin. Tai, kyllähän me Kreikassakin helteessä patikoitiin, mutta kyllä se on niin paljon miellyttävämpää raikkaudessa.
Sattui meilläkin reissulle niitä vähemmän onnistuneita patikoita – päiviä vuorella, kun ei näkynyt mitään. Mutta onneksi silloinkin lampaat pelastivat päivän patikan <3. Mutta kirjoitan vielä erillisen jutun Skotlannin patikoista.
Lunnit on sitten lampaiden ohella se toinen suloisuus Skotlannissa. Retki lunnisaarelle oli ihanan, ihana reissu, jota voin lämpimästi suositella, jos näille kulmille Skotlantia joku matkustaa. Vaikka sumu tekee usein kuvista kauniin, niin liika on tosiaan aina liikaa. Joskus se estää näkemästä lunneja, joskus vuorilta avautuvia maisemia.
Ihanaa viikon jatkoa myös sinulle Johanna, töistä huolimatta <3.
Anu / Mielilandia
8.7.2018 at 08:16Aivan ihania kuvia ja ihanankuuloista myös kertomuksesi perusteella! Skotlanti on kiinnostanut jo pidemmän aikaa (eikä olisi kaukanakaan täältä Hollannista). Täytyy palata niihin vinkkeihin uudestaan, jos joskus reissua suunnitellaan.
Maailman äärellä / Heidi
8.7.2018 at 11:38Kiitos Anu. Skotlanti todella oli ihana. En oikein vieläkään, pari viikkoa reissun jälkeen, saa ajatuksiani irti lumoavasta Skotlannista. Jos rakastaa kauniita maisemia eikä säikähdä sadetta ja tuulta (mitä me kyllä saatiin tällä ertaa yllättävän vähän), Skotlanti on ehdottomasti upea kohde!
Ansku BCN
8.7.2018 at 14:07Skotlanti ❤
Maailman äärellä / Heidi
8.7.2018 at 17:42Skotlanti on todella ansainnut kaikki sydämet <3.
Matkalla lähelle tai kauas
8.7.2018 at 17:53Kerrassaan upealta näyttää tuo matkanne. Ilmeisesti kaikki nämä pohjoiset saaret ovat juuri yhtä ihanan karuja ja vihreitä. Aikamoinen road trip ja päiviinne on varmasti mahtunut katsottavaa roppakaupalla. Tuo kuva lunnista on aivan ihan. Olisin ihan onnesta soikeana, jos tuollaisen kuvan saisin napattua!
Maailman äärellä / Heidi
8.7.2018 at 18:00Skotlanti on todella road trippailijan unelmakohde. Ja tämä lunnisaari Isle of Skyen ohella ehdottomasti reissun parhainta antia. Ja koska edellinen “lunnireissu” meni kuvauksen osalta pieleen, niin olihan se hieno tunne päästä nyt kuvaamaan lunneja kunnon kameralla, eikä vain onnettomalla kännykällä. <3.
Matkalla lähelle tai kauas
8.7.2018 at 18:31Okei se on siis tietty saari? Jos tuonne joskus vaikka pääsisi ihmettelemään.
Maailman äärellä / Heidi
8.7.2018 at 18:34Kyllä, lunnit majailevat siellä Lungan saarella. Sinne tehdään päiväretkiä. Kirjoittelen, kunhan ehdin, tästä ihanasta päivästä vielä omankin postauksen.
Matkalla lähelle tai kauas
8.7.2018 at 18:41ok kiitos sitä odotellessa! Tässä taas tänään lueskellessa matkajuttuja alkaa haaveiden matkalista täyttymään.
Maailman äärellä / Heidi
8.7.2018 at 18:47Haha, näinhän se on. Itsekin täällä juuri etsin majoituksia syksyn reissulle ❤️.
Matkalla lähelle tai kauas
8.7.2018 at 18:50Meillä on tämä vuosi jo pulkassa, ellei jotain yllätystä syksyyn tule. Riika, Ahvenanmaa, Kiova. Sitten Joulun Vietnam & Kambodzean matkan hienosäätöjä tehdään. Lennot ja hotellit varattu. Ihanaa kun on jotain mitä odottaa!
Maailman äärellä / Heidi
8.7.2018 at 18:53Kuulostaapa kivoilta suunnitelmilta. Ahvenanmaalle tekisi itsekin mieli, kun viimeksi olen tainnut käydä siellä yli 30 vuotta sitten…
Matkalla lähelle tai kauas
8.7.2018 at 18:58Ajattel me asutaan tässä lähellä ja Maarianhaminassa oltiin pari päivää noin viisi vuotta sitten. 25 vuotta sitten sitä ennen Brändössä :). Nyt ihan innoissaaan odotetaan matkaa. Toivottavasti ei iske pahat sadekelit. Ostin uuden pyörän, nyt harjoitellaan ja kohennetaan kuntoa. Pyörillä meitä lähtee 4 henkilöä kolmen yön reissulle.
Maailman äärellä / Heidi
8.7.2018 at 19:00Vau, kuulostaa hienolta. Siellä on varmasti upeat pyöräilyreitit. Ihanaa reissua teille!
Matkalla lähelle tai kauas
8.7.2018 at 21:39kiitos!
Terhi
8.7.2018 at 22:57Skotlanti ei ole koskaan erityisesti kiinnostanut, mutta ai että mitä maisemia! Taas tuli yksi kohde lisää listaan paikoista, joissa olisi upea vierailla.
Maailman äärellä / Heidi
9.7.2018 at 09:52Hahaa, näin sitä matkakuumeilua levitetään. Itse sain Skotlanti-innistuksen Insta-kuvia ihailtuani. Pakkohan sinne oli sitten itse päästä. Ja Skotlanti oli todella vielä paljon ihanampi kuin olin osannut odottaa.
Terhi
12.7.2018 at 00:39Olet matkakuumetta levittänyt aiemminkin. Madeiran patikointipostauksiasi luin innolla ja pakkohan sinne oli itsekin päästä käymään. Enkä pettynyt. São Lourençon niemi oli uskomattoman kaunis ja koko saari teki suuren vaikutuksen. Vaellus Pico do Arieirolta Pico Ruivolle jäi tekemättä huono sään vuoksi, joten Madeiralle on palattava vielä. Mielellään mahdollisimman pian.
Emma
9.7.2018 at 09:23Ah ihanaa, kiitos näistä tunnelmista! Mulla on edessäni myös 10 päivän roadtrip Skotlannissa parin viikon päästä ja oli ihana fiilistellä mitä tuleman pitää. Tulossa on meinaan sikäli jännä reissu, että en ole itse päässyt suunnittelemaan sitä ollenkaan vaan reitti on mietitty etukäteen majakoiden bongauksen mukaan (Suomen Majakkaseuran järjestämä matka). Minkälaiset säät teridän reissulla muuten oli? Mahtaako ohuemmille vaatteille olla mitään käyttöä vai tuuleeko koko ajan?
Maailman äärellä / Heidi
9.7.2018 at 09:58Vau, ihana teema teidän tulevalla reissulla! Siitä tulee varmasti upeaa. Meillä oli aika vaihtelevat kelit. Sadetta tuli vain yhtenä päivänä, yksi päivä oli tosi sumuinen. Muuten oli puolipilvistä tai aurinkoista. Kylmää useimmiten silti, että päällä sai olla useampi pitkähihainen päällekkäin. Viimeiset pari-kolme päivää oli kyllä jo sitten tosi lämpimät, ja silloin pärjäsi t-paidalla. Skotlantiin tuli silloin Espanjasta helleaalto ja meidän viimeisenä kokonaisena päivänä Edinburghissa oli mitattu jo yli 30 astetta lämpöä, eikä silloin edes tuullut. Tuulen ja sateen pitävät varusteet on kuitenkin hyvä olla, ja jotain lämmintä niiden alle. Hyvällä tuurilla myös t-paidalle ja shortseille on käyttöä. Ihanaa reissua siis Skotlantiin <3!
Veerapirita
9.7.2018 at 15:27Siis en kestä, niin kaunista tuolla! Skotlanti on reilun vuoden erityisesti kiinnostanut todella paljon ja voin kertoa, ettei tästä postauksesta kyllä tullut mitään helpostusta asiaan. Päin vastoin nousi vain.
Tämän tyylissä postauksissa kyllä tuo karttakuva on iso plussa. En aluksi täysin hahmottanut missä päin menitte tarkalleen – hahmottaa tällainen huono maantiedossa olevakin. :’D
Maailman äärellä / Heidi
9.7.2018 at 15:33Skotlanti-huumaa on ilo levittää. Skotlannin Ylämaat, Mullin saari, nämä pienemmän saaret ja Isle of Skye – toisin sanoen kaikki kokemamme – oli yhtä luonnon kauneuden juhlaa. Itsekin olen todella huono suunnissa tms. ja kuvat auttavat hahmottamaan valtavasti, joten ajattelinkin, että jollekulle saattaisi kartasta olla iloa. Onneksi minulla on ihana mies, joka tekee aina mulle karttakuvan, kun sellaisen pyydän. Itse tuskin saisin aikaiseksi :).
Anni | Rajatapaukset
9.7.2018 at 18:25Skotlannin road trip on ollut jo jonkin aikaa meikäläisen lusikkalistalla ja nämä kuvat taas vahvisti sitä ajatusta että pitäis varmaan tehdä asialle jotain. Erityisesti Isle of Skye, niin paljon sydämiä silmissä!
Karttakuvasta kymmenen pistettä ja papukaijamerkki, helpottaa kummasti reitin hahmottamista! ?
Maailman äärellä / Heidi
11.7.2018 at 16:41Isle of Skye oli ehdottomasti minun lemppari tällä reissulla – ja lunnisaari! Kiitos kartasta kuuluu minun miehelle. Itse en jaksaisi sellaisia väkertää, mutta onneksi mies jaksaa. Ajattelinkin, että sellaisesta voisi olla iloa.
Ne Tammelat
11.7.2018 at 15:02Skotlannissa jo kaksi kertaa (..vai kolme) käyneenä se ei ole ihan heti uudelleen listalla, mutta nämä kuvat kyllä nostattivat pahan kuumeen päälle! Pitääpä harkita asiaa uudemman kerran, kun sieltä löytyy paikallisopaskin valmiiksi. Aivan upeita valokuvia, etenkin lunnikuva 🙂
Maailman äärellä / Heidi
11.7.2018 at 16:54Minäkään en mielellään matkusta montaa kertaa samaan paikkaan, kun maailmassa on niin paljon ihania kohteita, mutta Skotlannin kanssa voisin vaikka tehdäkin poikkeuksen, oli se sen verta kaunis. Alun perin oli ideana, että keskityttäisiin saarihyppelyyn, ja nyt jäi vielä monta saarta kokematta, joten sellaista ainakin voisi harkita.
eveliinatyllinen
11.7.2018 at 22:05Ihan mahtava postaus! Kävin itsekin pari viikkoa sitten ”Skotlannin roadtripillä.” Sen pohjoisin etappi oli Perth niminen kylä hieman Edinbourgista pohjoisemmaksi. Rehellisesti sanottuna alkoi jopa ärsyttämään, ettei meidän yhden päivän roadtrippimme aikana ehditty näkemään noita noooooin mahtavia luonnonmaisemia! Kaunista oli kuitenkin. Pakko siis päästä pian uudelleen! ❤
Me vierailimme saman päivän aikana Alnwick castlessa, joka on Harry Pottereiden Tylypahkan yksi kuvauslokaatio. Itselle tuli sen jälkeen todelliseksi pakkomielteeksi päästä Glenfinnan Viaductille, eli sille maagiselle sillalle jota pitkin Harry Potterin juna kulkee Tylypahkaan! Se tosin sijaitsee jo todella Pohjois-Skotlannissa.
Milla/Periaatteen Nainen
11.7.2018 at 23:36Mieheni asui ja oli töissä Skotlannissa tovin, ja meidänkin oli tarkoitus sinne asettua, mutta ehdimme käydä vain kerran parin viikon reissun – ja nyt harmittaa! Sen mitä ehdimme nähdä ja kokea niin kyllä mielettömän kaunista, ihmeellistä ja huumaavaa. Ainoa, mikä hieman hämmensi reissussa oli se aksentti; en ymmärtänyt juuri ollenkaan paikallisten puheenpartta…
hakunamalife
12.7.2018 at 07:18Oi että miten ihania maisemia! Tommoinen road trip olisi kyllä unelma?
Meillekkin on matkoilla tuttua, ettei navigaattoria oikein meinata uskoa, kartat ja pienet eksymiset sivupoluille siis kunniaan☺️
Maailman äärellä / Heidi
12.7.2018 at 15:58Skotlanti on todella maisemaparatiisi <3. Päiväsaikaiset pikku eksymiset usein on tosiaan vaan kiva lisä reissuilla. Mutta joskus on eksytty myös yöllä, pimeässä, kun on väsyttänyt ja mieluiten olisi ollut jo nukkumassa eikä etsimässä jotain hemmetin tietä, joka ei meinaa löytyä mistään. Jälkeen päin kyllä sellaisetkin on usein vain naurattanut :D.
Pirkko/ Meriharakka
12.7.2018 at 11:36Me olemme Isle of Skyeta miettineet useampaan otteeseen, mutta vasta nyt se on osaltamme toteutumassa! Tosin valitsimme helpon vaihtoehdon, eli järjestetyn vaellusreissun, sillä emme halunneet lähteä itse ajamaan emmekä etenkään etsimään sopivia polunpäitä. Kuukauden kuluttua tiedämme miten toteutus onnistui!
Maailman äärellä / Heidi
12.7.2018 at 16:00Järjestetty vaellusreissukin on varmasti tosi kiva ja ainakin helppo. Ja varmasti matkanjohtaja osaa viedä teidän sitten niihin kaikkein ihanimpiin paikkoihin, näin voisin kuvitella. Jäänkin kiinnostuneena odottamaan, millaiseksi teidän Isle of Skyen reissu sitten muodostuukaan.
piapas
12.7.2018 at 13:43Mieletön roadtrip! Me saimme ensikosketuksen Skotlantiin tänä keväänä Edinburghissa. Emme uskaltaneet tien päälle, mutta tällaisen postauksen jälkeen ei oikein muuta mahdollisuutta ole. Kiitos!
Maailman äärellä / Heidi
12.7.2018 at 16:02Rohkeasti vaan ensi kerralla tien päälle. Skotlanti on upea juuri road trippailuun – tai tällaiseen yhdistettyyn saarihyppelyyn ja road trippailuun. Meiltä jäi tällä kertaa Edinburgh sitten kokonaan kokematta, vaikka alun perin oli tarkoitus edes viimeisenä iltana siellä käydä. Mutta super pitkäksi venähtäneen ajopäivän jälkeen ei vaan enää ollut energiaa.
Annika | travelloverblogi
14.7.2018 at 13:41Skotlanti on kyllä hurmaava. Muutama vuosi sitten ajeltiin siellä. Parhaiten minulle jäi mieleen Isle of Sky ja nimenomaan sen mielettömät maisemat. Ja lampaat. <3 Sinne todella pitää varata ajoissa. Me varattiin noin päivää ennen. Yhtäkkiä oli vapautunut huone B&B-paikasta. Kostea kuin mikä, varmaan homeessa. Mutta ihania ihmisiä ja koira, jota sain harjata omaa ikävöidessäni.
Tädin ja tytön matkat!
15.7.2018 at 09:33Mä en kestä, mä haluan tuonne! Kiitos tästä ihanasta jutusta, kuvista ja vinkeistä ? Skotlanti kyllä vetoaa ja erityisesti juuri luonto ja historia. No, kyllä ehkä ihan pikkaisen viskikin.
Lunnisaaren lumoissa | Maailman äärellä matkablogi
7.8.2018 at 15:27[…] Skotlannin road tripin kolmantena päivänä me olemme saapuneet Mullin saarelle. Mullin saari, suurin Sisä-Hebrideihin kuuluvista saarista, on jo itsessään kaunis luontokohde, mutta ehkä sittenkin saaren paras puoli on, että saaren länsireunalta, Ulva Ferrystä, pääsee hyppäämään lauttaan, joka vie näille rosoisille saarille, joita vain linnut asuttavat. […]